4.37GB; 1280x528; 23.976fps.; x264; ac3-5.1,640kbps.; Premonition.2007.720p.BluRay.x264-SEPTiC
Traducerea și adaptarea: B'EST Team Liv2905 & Dan Bonta$
Premoniția dramă-fantezie-mister, SUA, 2007
Urăsc surprizele.
- Da? - Da.
N-ai părut supărată când te-am surprins cu promovarea mea.
asta n-a fost o surpriză, ci ceva meritat de soțul meu genial.
Bun răspuns dat de soția mea genială.
Credeam că mă placi doar pentru trupul meu.
Chiar te plac pentru trupul tău.
Ce facem?
Surpriză!
Nu înțeleg, ce-i asta?
- E o casă. - Da.
Da, asta pot vedea. Mersi.
De asemenea e cunoscută și ca sanctuar, casă sau locuință.
Da?
Sau, dacă preferi, o poți numi "casa noastră".
A noastră?
De unde am putea avea bani?
Adică, cum putem intra într-o casă ca asta?
Știu și eu...
Poate cu o cheie.
Doamne! Doamne, tu glumești?
E clasică.
E din 1920, cadrele sunt din lemn.
Are trei dormitoare, o baie și jumătate...
Și vechiul proprietar ne-a lăsat chiar și un leagăn nou-nouț în spatele casei.
Cred că deja sunt prea mare ca să mă mai dau în leagăn.
Va trebui să amenajăm camerele astea goale, cât mai curând, nu crezi?
Mulțumesc.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Hai să mergem acasă.
Mami?
Când vine tata acasă?
- Ce e, iubito? - Când vine tata acasă?
Azi, iubitule. A fost plecat doar pentru o noapte.
De ce n-a putut să ne ia și pe noi?
Pentru că a avut de lucru și noi nu puteam merge.
Ce-ai spune de "Bună dimineața, mami"...
- "Mă bucur să te văd" - Bună dimineața, mami.
- Mami, trebuie să te îmbraci! - Avem destul timp, scumpo.
- Vom întârzia la școală. - Nu...
Nu vom întârzia la școală.
Mai bine mergem sau vom întârzia la școală.
Bridgette, te descurci cu silabisirea?
Da, mami.
Hei, nu vă uitați pachețelele.
L-ai luat? Uite-l. L-ai prins? Dă-mi un pupic. Pa. Pa.
- Hai, Megan. - Am venit.
Ăsta nu e murdar.
Ce se întâmplă, fetițo?
Nu pot să cred că e deja joi.
Mie-mi spui. Nu știu cum a trecut săptămâna asta.
Doamne, aș fi vrut să fii aici.
Mă tot chinui să-mi aleg rochia pentru diseară.
Dar voi? Aveți ceva planuri pentru week-end?
Altceva în afară de zborul la Acapulco? Nu, nimic altceva.
Da, bine, trebuie să plec.
Trebuie să mă gândesc la ce voi face acum cu viața mea.
Cum îl cheamă?
Numele lui...? Are un nume cam urât, e Harry.
Nu poți ști niciodată, ar putea să fie el alesul.
Pa.
Aveți un mesaj nou.
Primul mesaj:
Linda, ascultă-mă, trebuie să-ți spun ceva.
Am crezut ce am spus în fața fetelor aseară, și...
Eu doar...
Vreau doar să știi asta
și te rog să ții minte.
La naiba. Mă sună cineva. Așteaptă acolo.
Tu ești?
Sfârșitul mesajelor.
Lăsați un mesaj și vă contactez eu cât de repede pot.
Hei, sunt eu. Am primit mesajul tău.
Nu știu când l-ai lăsat, dar sună-mă când îl primești pe-al meu.
Bine? Pa.
Doamnă Hanson?
Da?
Linda Hanson?
- Eu sunt șeriful Reilly. - Da?
Îmi pare rău să vă spun asta.
- Soțul dumneavoastră, Jim... - Da?
... a fost implicat într-un accident de mașină.
A murit pe loc.
- Când? - Ieri!
Nu, nu. E imposibil, pentru că eu...
tocmai ce l-am auzit pe robotul telefonic, deci...
Îmi pare rău, doamnă.
N-am putut ajunge mai devreme la dumneavoastră.
Celălalt șofer era pe un camion.
Se pare că a fost un incident spontan.
A fost ucis de remorcă. 220.
Era pe autostradă, s-a întâmplat pe la mila 220.
Șoferul tirului a murit și el.
Îmi pare foarte rău pentru soțul dumneavoastră.
Doamnă, e ceva ce pot face pentru dumneavoastră?
Doamnă? Doamnă Hanson? Doamnă?
Doamnă, e ceva ce pot face?
Să sun pe cineva pentru dumneavoastră?
Vă las cartea mea de vizită. Bine?
Dacă aveți vreo întrebare, doar sunați-mă.
Ce s-a întâmplat, mami?
Mami?
Ce s-a întâmplat?
E vorba de tata.
- Da? - Da.
A avut un accident foarte grav.
Ce fel de accident?
Când venea spre casă?
E bine?
Nu, puiule, nu e.
Vino aici.
Sunt impresionată.
Ați ajuns așa departe singure?
Da.
E extraordinar.
Bună, sunt Annie.
Lăsați un mesaj după bip, și promit că vă sun imediat.
Bună, Annie. Eu sunt.
Poți te rog să mă suni imediat ce primești mesajul ăsta?
Mersi.
Vă descurcați foarte bine, fetelor!
Tata era mai bun la puzzle-uri.
Urma să ne ajute.
- Bună, iubito. - Bună.
Cred că am reușit să le adorm.
Ar fi trebuit să le spun noapte bună.
Nu, nu face asta. De-abia au adormit. Lasă-le.
Bine.
Mă gândeam la tot ce trebuie făcut.
Mâine ar trebui să ne ocupăm de organizarea înmormântării.
Și apoi, să vedem cum stai cu asigurarea.
Nu sunt pregătită pentru asta, mamă.
Nimeni nu-i pregătit pentru așa ceva, dragă.
Dar vei fi surprinsă de cât de puternică poți fi.
- Știi, când a murit tatăl tău... - Mă tot gândesc la
platourile noastre.
- Care platouri? - Știi tu, alea mari de pe raftul de sus,
alea pe care ni le-au dat ai lui.
Nu pot ajunge la ele.
Jim... Jim făcea asta pentru mine.
Bine, nimeni nu se așteaptă să faci totul în primele zile, dragă.
Eu... sunt cam obosită.
- Mă duc să mă întind puțin. - Bine.
Aduc așternuturile din dulap.
Sunt chiar aici dacă ai nevoie de ceva, dragă.
Mamă?
Jim?
Ce s-a întâmplat?
Nu... nu știu...
Am avut... Am avut...
Tocmai ce-am avut cel mai ciudat...
Ce? Ce e?
Cred că nu-i nimic. Nu-i nimic. Nimic.
Mami, întârziem. A treia oară și ne pedepsește.
Și cum ți se pare ăsta un mod bun de a începe ziua?
Ce spuneți de "Bună dimineața, mami"?
- Bună dimineața. - "Mă bucur să te văd, mami".
Bună dimineața.
În regulă. Trebuie să plec. Întâlnirea de luni dimineața.
Am îmbrățișări pentru toată lumea. În regulă. Trebuie să plec.
Trebuie să-l educ pe noul manager asistent.
Le-am împachetat mâncarea. Suntem gata de plecare.
Îi poți duce tu la școală?
Bine.
- Distracție plăcută la școală azi. - Pa pa, tati.
Pe curând, iubito.
- Te descurci la citire, Bridge? - Da.
Hei, nu vă uitați, mâncarea.
- Hai, Megan, dă-te jos din mașină. - Vin.
Nu aveți niciun mesaj.
La naiba!
- Ce oprire ați avut! - Da... eu... eram total...
Da, doar, m-am...
Eram doar... mă gândeam total aiurea...
Hai s-o luăm mai ușor, bine?
Sigur.
Nu vrem să fie nimeni rănit, nu-i așa?
Încerc să-mi dau seama, ar trebui să-l sun?
Adică, aș vrea să-l sun dar apoi simt ca și cum
aș încălca niște reguli. Cred că mai bine aș aștepta.
Ce?
- Am vorbit ieri? - Da. Vorbim în fiecare zi.
Vreau să spun, dacă ți-am lăsat vreun mesaj?
Nu cred. De ce?
Așteaptă un minut. Stai. Eu sunt aia care are probleme, bine? Tu...
- Ești sigură că ești bine? - Da.
Totul e bine între tine și Jim?
Da. Totul e exact la fel.
Doamne.
Deci, cum v-a fost ziua?
A fost bine.
- Un pic plictisitoare. - Mulțumesc.
Da, un pic plictisitoare.
- Plictisitoare? - Da.
Jim?
Jim.
Ce...
Litiu?
L...
Mulțumesc că ați venit.
Uite-ți cafeaua.
- Nu poți ști niciodată. - Uite-o.
Bună, iubito.
- Te-ai odihnit? - Ce se întâmplă?
Bună, cum te simți?
De ce nu te duci sus să te îmbraci?
Vrei să mergi sus și să te îmbraci?
- Unde sunt fetele? - Fetele sunt bine, dragă.
Fetele sunt bine, iubito. Nu te îngrijora pentru ele.
Asta nu e bine.
- Ce nu e, scumpo? - Nu, totul e bine.
Vrei să mergi sus să mai dormi? Sau...
Nu, nu, nu, n-am nevoie de mai mult somn, și nici n-am nevoie să mă trezesc.
Totul va fi bine.
- Nu, mamă, nu e bine nimic. - Bine.
- Ceva e foarte, foarte greșit. - Bine.
Eu...
El n-a murit.
Bună, iubito.
Bună.
Îmi cer scuze că nu eram trează când v-ați trezit voi.
Bunica ne-a spus să te lăsăm să dormi.
Nu, iubito, mă poți trezi oricând.
Ce face sora ta?
- Se dă în leagăn. - Da?
- Cred că e tristă. - Da.
Toți suntem un pic triști acum.
Bună, iubito.
Dumnezeule.
Dumnezeule, iubito.
Iubito, ce-ai pățit la față?
Iubito, vorbește cu mine.
Cum te-ai tăiat în felul ăsta? Cine ți-a făcut asta, iubito?
- Ce să-mi facă? - Tăieturile! Tăieturile de pe față?
Nu e nicio tăietură, mamă.
Despre ce vorbești?
E perfectă, ca o prințesă frumoasă.
Doamne, vino aici. Vino aici. Doar ține-mă în brațe.
O să fie bine. O să fie bine. Vino aici.
O să fie bine. Totul o să fie bine.
O să fie bine.
- Mami? - Da?
Cum a fost când a murit tata?
Nu știu, iubito. N-am fost acolo.
Atunci cum știi c-a murit?
Ești bine?
Dacă e o greșeală?
Ce vrei să spui prin... "o greșeală"?
Doar că oamenii nu mor într-o zi, iar în alta sunt bine.
Nu e o greșeală. Jim e...
- Doamne, mamă, te-ai uitat în coșciug? - Nu, nu m-am uitat, dragă, dar nu...
Ei bine, ceva nu e în regulă aici.
Linda? Trebuie să intrăm în biserică. Hai. Hai.
Nu, trebuie să duci copiii înăuntru.
- Bine, dar de ce nu vii cu noi? - Doar du-i înăuntru.
Du-te, du-te înainte cu copiii. Linda.
Linda?
Uite-o.
Bună ziua, doamnă Hanson.
Vreau să știți că totul merge conform planului.
Vreau să deschideți coșciugul.
Nu, nu cred că e o idee bună.
Deschideți coșciugul, la naiba.
Deschideți-l! Deschideți-l!
- Deschideți-l! Deschideți-l! Deschideți-l! - Doamnă Hanson!
- Ce? - Vă implor să vă liniștiți.
- Nu-mi faceți asta. - Doamnă Hanson, trebuie să vă avertizez.
- E o problemă cu trupul. - Ce fel de problemă?
N-au vrut să vă spună cum a murit. N-au vrut să vă spună.
- Despre ce vorbești? - A avut o tăietură adâncă, o ruptură.
- Ce fel de rană? - Ei bine, s-a...
- Dumnezeule! - Nu! Nu!
Dați-vă la o parte! Oprește-te! Dă-mi drumul!
Lasă-mă! Lăsați-mă!
Nu!
Jim a părăsit lumea asta ca o persoană iubită.
Prietenii vorbesc despre bunătatea lui,
de bucuria lui,
de milostenia lui,
de ajutorul și considerația avută pentru toți din jurul lui.
Dar devotamentul cel mai mare l-a avut pentru familia sa.
"Fetele" lui, așa cum vorbea despre ele.
Minunata sa soție, Linda
și prețioasele sale fetițe, Megan și Bridgette.
Mamă?
Ce e?
- Cine e aia? - Și care e cea mai mare răsplată pentru om
- Cine? - Ea, acea femeie?
dacă nu reflectarea iubirii sale în inimile
- celor pe care i-a iubit, rămași în urmă? - Nu știu, dragă.
- Astea fiind zise, dragi prieteni... - Linda?
- Sunt bine. Sunt bine. - Să ne rugăm.
Tatăl nostru, care ești în Ceruri, Sfințească-se numele Tău.
Vie împărăția Ta, facă-se voia Ta, precum în Cer așa și pe Pământ.
Așteaptă. Nu, te rog, stai, stai.
- Îmi pare rău. - Stai.
- De unde-l cunoști pe soțul meu? - M-am gândit că după ce-am vorbit și...
- Am vorbit? - Da, ieri când...
Ieri, eu...
- Nu-ți aduci aminte? - Nu.
Nu te-am mai văzut niciodată în viața mea.
- Voi pleca acum, bine? - Te rog, vorbește cu mine.
Tu și fetele aveți toată simpatia mea.
Cine ești tu? Te rog. Nu pleca doar...
"Carbonat de litiu. A se lua două tablete. Sunt interzise supra-dozele."
"Doctor Norman Roth. A nu se lua cu alcool."
"Somnolență și..."
"Doctor Norman Roth."
Mami?
De ce nu mergeți voi, fetelor, jos să stați cu bunica și mătușa Annie?
Nu.
Sunt sigură că v-ați distra.
La ce te uiți, mami?
Mami trebuie să vorbească cu cineva, puiule.
Dar de ce nu vorbești cu noi?
Iubito, îmi place să vorbesc cu voi, dar asta e o conversație între adulți
și mami are nevoie de ajutor, bine?
Haide, iubitelor, vă rog, duceți-vă jos.
Mulțumesc iubito. Mulțumesc că ești așa bună.
În regulă. Doctori.
Doctor Roth.
Ați apelat cabinetul doctorului Norman Roth.
Nu suntem momentan aici.
Orarul nostru e între luni și vineri de la 9:00 la 5:30.
Dacă aveți o urgență, vă rugăm să sunați la 911.
Vreți cafea sau ceai, sau altceva...
Vreți să vă aduc ceva?
Poate ar fi mai bine să ducem fetele la culcare.
- Da, da. - Au avut două zile foarte lungi.
Da, au avut.
În regulă, fetelor. Haideți cu mătușa Annie.
Mergem sus să ne îmbrăcăm în pijamale, bine?
Apoi vă voi citi o poveste, da?
Da?
Fii sigură că se vor spăla pe dinți.
Intrați.
Bună seara, doamnă King.
Bună, Annie.
Bună, Linda.
Bună.
Sunt doctor Roth, îți amintești?
Nu. Eu...
Annie.
- În regulă, fetelor, hai să mergem sus. - Mami? Ce se întâmplă?
Să-i spunem noapte bună lui mami și să ne îmbrăcăm în pijamale.
- Nu fi supărată, te rog, iubito. - Nu!
- Te rog. Te rog, nu fi supărată pe noi. - Mami!
Așteaptă o secundă, Annie. Annie, ce faci? Annie!
Linda, familia ta e îngrijorată pentru tine.
Alor tăi le pasă de tine, de situația ta, de fete.
Ce faci? Mamă, ce faci? Annie. Annie.
- Iubito, ce altceva putem face? - Ce?
Spune-ne, ce a pățit Bridgette la față?
Mamă, nu știu ce a pățit Bridgette la față.
Nu vezi? Despre asta vorbeam.
Mamă, n-aș face niciodată nimic să-mi rănesc copilul.
- E pentru binele fetelor. - Plecați de lângă mine!
Iubito, e în regulă. La naiba. Nu i-am făcut nimic! Nu i-am făcut nimic!
- Linda, oprește-te! - Lăsați-mă în pace!
Nu, nu-mi poți face una ca asta! Ce faci?
- Iubito, e în regulă, iubito! - Mami, totul e-n regulă.
Nu, nu, iubito! Nu, nu! E bine, iubito. E bine.
Dumnezeule, uită-te ce-ai făcut.
Oprește-te!
Nu, e în regulă, iubito!
Lui mami îi pare rău! Lui mami îi pare foarte rău!
Oprește! Oprește-te!
Mamă! Mamă! Oprește-te!
Îmi pare rău.
Domnule! Domnule! Domnule!
Se pare că n-a mai fost niciodată închisă.
Soțul i-a fost implicat miercuri într-un accident de mașină.
I-am spus despre el abia joi.
Ține-te.
Miercuri?
Asta e ciudat.
Ea a venit marți la mine,
susținând că el murise deja sau că urma să moară.
A spus că urma să moară înainte de accident?
Da.
Ești sigur c-a fost un accident?
Bună, Linda.
Nu face asta, te rog. Vreau să mă duc acasă la fetițele mele.
Nu face asta, te rog.
Te rog, lasă-mă doar să merg acasă la fetițele mele.
Te rog, nu face asta.
Vom avea timp să vorbim despre asta mâine.
Nu face asta, te rog. Nu face asta, te rog. Te rog.
Te rog, nu. Nu face asta.
O să fie totul bine.
Jim?
Ce?
- Ești bine? - Hai, Linda.
Ai să te uzi toată.
Lasă-mă un minut. Doar încă un minut.
Îți pot auzi inima cum bate si mă simt așa de bine.
Stai. Hei, stai puțin.
Totul o să fie bine.
Revino-ți!
- Promiți? - Promit. Promit.
Ce este, iubito?, Spune-mi, ce se întâmplă?
Nici măcar nu știu cum să-ți explic.
Trebuie să plec. Trebuie să ajung la servici.
Dă-mi doar un minut.
Încă un minut.
Trebuie... Nu, trebuie... Voi întârzia la servici. Trebuie să plec.
Fetelor?
- Bună dimineața, mami. - Bună dimineața.
- Bună dimineața, mami. - Bună.
Bună.
Ești așa de frumoasă. Știai asta?
Tu ești. Ești așa de frumoasă. Amândouă sunteți.
În regulă, fetițelor. Ascultați-mă.
Vreau să fiți foarte, foarte atente azi, bine?
Nu vă jucați în pauze. Să nu vă prind că alergați, bine?
- Doamnă, blocați traficul. - Stați liniștite, îmi promiteți?
- Doamnă. - Bine? Lăsați-mă o secundă!
- Promiteți-mi. Îmi promiți? - Promit.
În regulă, iubito. Trebuie să-mi promiți și tu, bine, iubito?
- Bine. - Fetiță ascultătoare. Bine, duceți-vă.
Aveți grijă de voi.
Doamnă, haideți. Vă rog.
O aveți pe doamna Lynne la ora 15, și apoi sunteți liber până la orele 17.
Da, în regulă, eu...
- Ține-o deschisă pentru mine. - Bine.
- Cine e? - Domnul Stevenson.
Domnul Steven...
- Vă pot ajuta? - Sunt Linda Hanson.
Bună ziua, Linda. Sunt doctorul Roth.
Mă cunoașteți?
Ar trebui?
Mă trezesc și e mort. Mă trezesc și trăiește.
Tot timpul, în jurul meu se întâmplă diferite lucruri inexplicabile.
Lucruri pe care le-am făcut.
Oameni care îmi vorbesc.
Oameni care mă cunosc, dar pe care eu nu i-am văzut niciodată.
- Oameni ca mine? - Da.
- Pare un pic complicat. - Mie-mi spui!
Dar sticluța cu pastilele de litiu?
Nu știu. E... e...
Nu știu. Am pierdut-o pe undeva. Nu știu...
Uite, nu pot explica, dar m-am gândit că poate cineva încearcă să mă...
Încearcă să te drogheze?
- De ce și cine? - Nu știu. Tu să-mi spui.
- Nu ți le-am prescris eu. - Dar e numele tău pe sticluță.
- De ce crezi că am venit aici? - Să primești ajutor.
Evident că te confrunți cu ceva ce n-are logică.
Da. Mă trezesc în fiecare dimineață și aflu că soțul meu a murit din nou.
Cred că e mai mult decât ilogic.
Cum te simți
în momentele când el e mort?
Ce?
Adică, ce fel de emoții trăiești?
- Este părere de rău? Resentiment? Ușurare? - Ce vrei să spui?
E o fantezie destul de comună să-ți imaginezi pe cineva mort.
Dar nu-mi imaginez, bine? Mă trezesc și el e mort.
Cu excepția zilei de azi.
Ai avut pe cineva în familie cu probleme mentale?
Nu.
Dar tu? Ai suferit vreun episod de psihoză?
Pierdere de memorie?
Lapsusuri de rațiune?
Eu nu-l vreau mort. A fost un accident de mașină.
Nu e o crimă să-ți imaginezi ceva.
Nu mi-am imaginat nimic. El e mort.
E un pic ciudat...
că rețeta era pentru litiu. - De ce?
Pentru că probabil e cel mai bun lucru pentru tine acum.
Te va ajuta să suporți.
Crezi că poți ajunge și mâine la mine?
Bună, uite cine e aici!
- Bună, Bob. Jim e aici? - Da.
Cum de nu mai treci să ne vezi?
- Iubito? - Trebuie să vorbesc cu tine.
Ce e?
Ce se întâmplă?
Știu că m-am purtat ciudat, dar ceva rău se întâmplă.
Ceva foarte rău.
- Despre ce e vorba, sunt fetele? - Nu, nu, sunt bine. Cel puțin deocamdată.
Putem pleca undeva? Doar noi?
Să luăm doar fetele. Hai să mergem, doar noi.
Linda, nu pot pleca nicăieri. Am de lucru.
Te rog! Chiar am nevoie de tine. Nu putem doar...
Linda, trebuie să merg la întâlnirea de vânzări.
Scuzați-mă. Suntem așteptați, Jim.
Îmi cer scuze.
Cine ești tu?
Sunt Claire Francis. Trebuie să fiți soția lui Jim.
Da. Linda.
V-am văzut în poze. Mă bucur să vă cunosc.
Claire e noul nostru manager asistent.
Soțul tău mi-a fost de mare ajutor în ultimele câteva săptămâni.
Băieți. Am început.
Mă scuzați.
Vorbim despre asta mai târziu.
Cine l-a omorât pe Cock Robin?
"Eu, " spuse vrabia, "cu arcul meu mic și cu săgeata".
Cine l-a văzut murind?
Vai, Iisuse. Fetelor!
- Grăbiți-vă! Rufele sunt afară. - Grăbește-te.
Începeți să le adunați. Ne întâlnim afară, bine?
Bridgette, nu!
Iubito! E în regulă, sunt aici. Sunt chiar aici.
Megan, du-te și adu-mi ceva prosoape. Te rog.
- Mami. - Te țin eu. Te țin eu.
Gata, iubito. E în regulă.
E în regulă, iubito.
Încă sângerează, mami.
- Să vină cineva, vă rog! - Avem nevoie de un cărucior, vă rog!
Sunt doctorul Norman. Îmi puteți spune ce s-a întâmplat?
A trecut printr-o ușă din sticlă.
- Are vreo alergie de care trebuie să știm? - E alergică la codeină.
- Codeină. - Codeină? În regulă.
Du-o la numărul 14, te rog. Doamnă, trebuie să așteptați aici.
- Nu mă pot duce cu ea? - Nu doamnă. O să avem noi grijă de ea.
- Totul va fi bine. - O să fie bine, iubito!
- E bine? - Da. Acuma au dus-o înăuntru.
- Tocmai au dus-o înăuntru. - Tu ești bine?
- Ce s-a întâmplat? - Ea... a alergat.
Trebuia să strâng rufele și ea a trecut... Și a trecut prin geamul din sticlă.
- Iubitule. - E în ordine.
E în regulă.
Ce faci, mami?
Va trebui să uităm de oglinzi o vreme.
Până când o să te simți mai bine.
Bridgette o să aibă cicatricile astea urâte pe veci?
Nu mai vreau nicio discuție despre cicatrici.
În regulă.
Deoarece atâta timp cât eu mă ocup de asta, n-o să mai fie nicio cicatrice.
Nu-mi pasă ce ți-au spus alții, da?
Înțelegi?
Pentru că tu ești frumoasă.
Ca o prințesă?
Da. Ca o prințesă.
Prințesele mele.
M-am gândit c-o să pui ceva care să le atragă atenția.
Am pus.
Nu știu. Poate...
Poate am crezut c-am pus.
Doamne, Linda.
Ce? De ce arunci vina pe mine, acum?
Am rugat-o pe mama ta să vină și să stea aici cât sunt plecat.
Cum? De ce?
- Să te ajute, știi tu. - N-am nevoie de niciun ajutor.
- Să te ajute să ai grijă de copii. - N-am nevoie de niciun ajutor.
Uite, poți lua și tu o pauză.
Să ai mai mult timp pentru tine.
Pentru ce? Timp pentru mine pentru ce? Ca să nu mă mai port ca un om nebun?
Ce tot vorbești acolo? Eu niciodată...
N-o să mă separi de copii. Sunt o mamă bună.
Doamne!
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte.
Duminică. Luni. Marți. Miercuri.
Joi. Vineri. Sâmbătă.
Perfect, joi, l-am găsit pe Jim mort.
L-am găsit pe Jim mort.
Luni, Jim era viu din nou.
Din nou.
Funeraliile au fost... Când a fost înmormântarea?
Sâmbătă.
Înmormântarea și ce altceva? Ce altceva?
Ce altceva? Avem...
Litiul e sâmbătă.
Marți. Marți.
Marți aveam... Aveam...
Cu excepția zilei de azi.
Marți m-am întâlnit cu doctorul Roth,
și am...
Sâmbătă am fost obligată
de doctorul Roth.
Tăieturile lui Bridgitte s-au întâmplat...
Bridgette! Bridgette!
Mami.
Marți.
Vineri, duminică și miercuri suntem liberi.
Aveți un mesaj.
- Când? - Ieri.
Vai, Dumnezeule.
Jim moare
miercuri.
Ce faci?
- Jim, nu pleca în călătoria asta, te rog. - Trebuie.
Am așteptat un an pentru interviul ăsta.
În plus, ar putea fi mai bine și pentru noi, știi?
Vom fi despărțiți o vreme.
Ar putea fi o pauză mai lungă decât ai plănuit tu.
Dacă ți se întâmplă ceva?
Ar putea să mi se întâmple ceva în drumul de la servici înspre casă.
- Ar trebui să nu mai lucrez? - Jim, te implor. Vrei să te rog?
O să te rog. Te rog, nu pleca. Ai copii și familie.
De ce-mi spui asta? Crezi că am uitat?
- Nu, n-am uitat... - Pentru că eu n-am uitat!
Îmi dau seama. N-am spus că ai uitat.
- În regulă. Bine. - Doar ascultă-mă.
- Vreau să mă asculți. - Nu, oprește-te!
- Nu, ascultă-mă! - Oprește-te.
Fă-mi un favor.
Dacă mâine-i miercuri, te rog trezește-mă înainte să pleci.
- Dacă mâine-i miercuri? - Știu că sună aiurea.
Te rog trezește-mă, bine?
Iisuse.
Promite-mi.
Îți promit.
Bine.
Patul ăsta pentru oaspeți e îngrozitor.
Mamă.
Asta-i bună. Tu stăteai vizavi.
- Ai uita că sunt aici? - Nu. Nu, îmi amintesc.
Îmi amintesc, acum. Asta trebuie să fie vineri.
Vineri dimineața.
În regulă. Mai sunt două zile.
Asta-i duminică și acolo-i vineri.
Cum știm asta? Rahat!
- Ești bine? - Rahat!
Claire. Claire Francis. Cine-i Claire Francis?
- Am mai vorbit? - Păi, da, ieri. Nu-ți mai amintești?
Claire. Da.
Mamă, trebuie să plec.
Ce? Trebuie să stai cu fetele. Ieri a avut loc un șoc în viața ta.
Mie-mi spui?
Ai ceva să-mi spui?
Ceva în care-i implicat și soțul meu?
Cine ți-a spus?
Cred că tocmai ai făcut-o.
Avea de gând să mă înșele.
Ce?
Stai un pic. De unde știi? Cum ai aflat?
Am vorbit cu ea. Ea mi-a spus totul.
- Când? - Astăzi.
Îmi pare rău.
- Ești încă șocată? - Nu.
Nu, am trecut printr-un șoc acum câteva zile.
Toată treaba asta nu-i bună deloc.
Accidentul, o altă femeie, e o harababură.
Nu știu dacă-i așa grav.
Știi, poate așa trebuia să se întâmple.
Cum adică?
Chiar dacă el n-a făcut nimic încă.
Răul pe care ni l-ar fi putut cauza nouă, fetelor.
Poate-i îndeajuns că doar a intenționat s-o facă.
Tu te auzi ce spui?
Am împărțit același dormitor, Annie.
Am locuit împreună cu cele două fete,
iar cel cu care-mi împărțeam patul a fost un mincinos.
Ei bine, în ceea ce privește ipoteca și taxele pentru educația fiicelor tale
ar trebui să fie toate acoperite.
Iar cu renta care-ți revine de la Jim,
vei fi aranjată financiar destul de bine, așa că...
Linda, trebuie să-ți spun că au fost planificate toate astea...
Planificate? Cum adică, planificate?
Jim s-a oprit pe la mine miercuri dimineața, chiar înainte să plece.
- Miercuri? - Da.
Părea destul de îngrijorat, ca și cum nu era complet sigur de anumite lucruri,
și vorbea într-una despre tine și despre fete, și-a zis că
indiferent de ce-o să se întâmple,
el vrea să se asigure că o să fiți bine cu toții.
Iar după asta și-a triplat beneficiile asigurării de viață.
Vrea să spun că nu-i nicio problemă.
Toate rapoartele poliției confirmă că a fost un accident.
Trebuie doar să clarific asta cu biroul principal
și-o să am un cec complet pentru tine în curând.
Frumoasă priveliște, nu?
Da, foarte.
Ai familie?
Am două fiice dar...
Nu-i mare lucru.
Li se întâmplă multor oameni.
Ei trec pe aici așa cum ai făcut-o și tu.
Văd casele cu lacul acesta superb și deodată își spun:
"Ce loc minunat pentru un nou început."
M-am mutat aici după divorț.
Serios?
Da, e minunat!
E ca o nouă viață.
Catifeaua aceasta roz e foarte frumoasă.
Cred că mi-ar plăcea asta pentru showroom. Și...
Domnișoară Dwight, va trebui să vă sun eu înapoi. Mulțumesc.
Bună.
Eu sunt Dorothy Quinn.
Știu.
Te-ai prins?
- Salut, scumpa mea. - Salut, mamă.
Hei, ce faceți?
- Una pentru tine. - Super.
- Mulțumesc. - Și una pentru tine.
- Mulțumesc, mami. - Cu plăcere.
Știți cât de mult vă iubesc, nu-i așa?
- Linda? - Da.
Nu vreau să te supăr.
Ce-i, mamă?
Știu că ți-e greu,
dar mă gândesc că ar trebui să ne pregătim pentru funeralii, draga mea.
- O să merg cu tine. - Am făcut-o deja.
- Cum? - Am făcut toate aranjamentele.
Când te gândești să aibă loc...
Înmormântarea e mâine.
E aranjat totul.
- Sâmbătă? - Sâmbătă.
- Așa de repede? - Da, așa devreme.
Ești bine, draga mea?
Hei, mamă?
Dacă-l las pe Jim să moară,
e ca și cum eu l-aș ucide?
Draga mea, Jim e mort deja.
Noapte bună, scumpa mea.
Cu butoni de argint, butoni, butoni fără un pantof, pantof, pantof.
O roagă pe bunica ei, bunica, bunica, bunica
pentru o sută de dolari, dolari, dolari
s-o lase să vadă iepurașii, iepurașii, iepurașii
sărind peste casă, casă, casă.
Săreau atât de sus, sus, sus că atingeau cerul, cerul, cerul.
Fetelor, nu puteți un pic mai încet, vă rog?
E duminică.
Cât e ziua de lungă.
De ce nu ieși cu fetele un pic?
Ați putea petrece un pic de timp împreună.
Și să vă distrați.
Perfect. E o idee bună.
Fetelor, vreți să vă facă tata niște clătite pentru micul dejun?
Da!
Bună, părinte.
Linda.
A trecut multă vreme.
Sunt speriată, părinte.
Mai vreau o bucățică de pâine.
Haide, cap verde! Ia-o!
1632, o colonie Olandeză pe țărmul Carolinei.
O moașă isterică pretinde că s-a plimbat prin mijlocul
unui uragan teribil care n-a avut încă loc.
Și ce s-a întâmplat?
Au spânzurat-o pe motiv că era vrăjitoare.
Două zile mai târziu,
întreg orașul a fost distrus de vijelia puternică a unui uragan.
Îngrozitor.
Să facem un salt în secolul XX.
Boston. 1918.
În apogeul epidemiei de gripă,
un tată le-a spus prietenilor săi că el a fost în viitor
și că a văzut mormintele celor doi copii ai săi.
Și-a ieșit din minți și i-a împușcat pe amândoi pentru a-i feri de boală.
Dumnezeule!
Autopsia a arătat că acei copii n-au fost infectați niciodată.
Iar el s-a sinucis prin împușcare o săptămână mai târziu.
Cine sunt oamenii aceștia? De ce li s-a întâmplat lor asta?
Vezi tu, istoria e plină de fenomene inexplicabile.
Nimeni nu știe de ce.
Unii dintre oameni cred că ei suferă de ceea ce în antichitate se chema:
Blasphemare absens fides.
Primejdiile celor fără credință.
Necredincioșii?
Ideea e că natura detestă vidul, chiar și pe cel spiritual.
Oamenii care și-au pierdut credința,
sunt ca niște vase goale,
mult mai pasibili de a avea viețile lor acaparate
de forțe mult mai mari decât ei înșiși.
Aproape ca un blestem.
Sau un miracol.
Da, eu nu cred în miracole.
Fiecare zi în care trăim poate fi un miracol.
Eu nu prea simt așa.
Nu-i pentru mine.
Părinte, ceva rău o să se întâmple.
Am nevoie de... Am nevoie de ajutorul tău.
De indicațiile tale. Am nevoie de credință.
Credința înseamnă a crede în ceva ce-i dincolo de tine,
în ceva ce nu poți simți, mirosi, ori atinge,
ceva ca speranța sau dragostea.
Cred că am pierdut toate astea.
Poate ar trebui să încerci să le recapeți din nou, nu?
Dar e prea târziu...
Niciodată nu-i prea târziu să realizezi ce-i important în viața ta,
și să lupți pentru asta.
Nu mai știu pentru ce să lupt.
A fost găsit pe autostradă, lângă indicatorul cu mila 220.
Doamnă Hanson?
Doamnă?
Cine sunt oamenii aceștia? De ce li s-a întâmplat lor asta?
Istoria e plină de fenomene inexplicabile.
Bridgette! Nu, Bridgette!
Nimeni nu știe de ce.
Deschide! Nu!
Evident, tu te ocupi cu ceva nepotrivit.
Nu!
Primejdiile celor fără credință.
Sunt Claire Francis.
Soțul tău mi-a fost de mare ajutor în ultimele săptămâni.
Jim.
Cum te simți acum că el este mort?
Nu vrem să rănim pe nimeni, nu-i așa?
Dacă-l las pe Jim să moară...
Niciodată nu-i prea târziu.
... e ca și cum eu l-aș ucide?
Nepotrivire.
E ca și cum eu l-aș ucide?
- V-ați distrat bine? - Da.
Ne-am distrat minunat.
Bine.
Lasă-mă să te ajut.
Miroase bine.
Vai, ce fete cuminți.
Noapte bună.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Noapte bună, iubire.
Vino aici. Dă-mi un pupic.
Hei, de ce nu vă duceți să-i mai dați tatălui vostru
încă o îmbrățișare, gingașă și strânsă?
- Bine. - Bine.
Ce-i asta?
- Mama a zis să-ți dăm îmbrățișări extra. - Da.
Îmbrățișări extra? Ce ziceți și de niște extra pupici?
Acum, mergeți în pat. Să vă spălați și pe dinți.
Hei, fetelor, de ce nu-i spuneți lui tati și cât de mult îl iubiți?
- Te iubesc, tăticule. - Și eu.
Ei bine, vă mulțumesc, doamnelor.
N-ai de gând să le spui și tu?
- Ce să le spun? - Că le iubești.
Le iubești, nu-i așa?
Firește că le iubesc.
Atunci spune-le.
Fetelor, știți cât de mult vă iubesc, da?
Da?
Vă iubesc mai mult decât orice pe lumea asta mare.
Pe mami o iubești la fel?
Mai mult decât orice?
O iubesc pe mama voastră.
O iubesc foarte mult.
Linda!
Ce faci aici afară?
Iubito, hai să mergem înăuntru.
Cum am ajuns aici, Jim?
Mi-e dor de tine!
Mi-e dor de noi!
Tot noi suntem, doar că acuma e diferit, atâta tot.
- De ce? De ce e diferit? - Nu știu de ce.
- Dar cum te-ai așteptat să fie? - Așa cum eram de obicei!
Linda, uită-te la noi. Suntem căsătoriți. Avem o casă, o ipotecă, doi copii!
De ce trebuie să vorbim acum despre asta? De ce nu mergem înăuntru?
Deoarece nu mai avem timp!
Fii atent!
Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
Ce-i?
Ce e?
Ai privirea aceea.
Ce privire?
Ca și cum ai vrea să-mi spui ceva.
Am avut un vis în care erai pe cale de-a muri.
A fost doar un vis.
Totul va fi minunat.
Alo.
Annie! Annie, ce zi e azi?
E miercuri. Care-i problema?
Rahat!
Fetelor? Jim?
Jim?
Of!
"Am dus eu fetele la școală. Mă întorc mâine."
Răspunde la telefon.
Bună, sunt Jim Hanson.
Nu vă pot răspunde la telefon acum, dar dacă lăsați un mesaj,
o să vă sun eu înapoi cât de repede posibil.
Mulțumesc pentru telefon.
O să mă ocup de asta imediat. Nu-i nicio problemă.
Mulțumesc, Doug.
- Hei. - Eu am ajuns în cameră. E chiar drăguță.
Ard de nerăbdare să ajungi și tu aici.
Jim? E ceva în neregulă?
Da.
Regret, dar nu pot.
Nu pot face asta.
Ce anume? Interviul?
Mă refer la noi.
Jim.
Răspunde. Jim.
Salut, ai apelat reședința Hanson. Știi ce ai de făcut.
Ascultă, Linda, vreau să-ți spun ceva.
Am vorbit serios în fața fetelor noaptea trecută și...
Am vrut doar să știi asta
și te rog să-ți aduci aminte.
Drace! Sună cineva. Stai așa.
Tu ești? Linda?
- Jim? - Te iubesc, iubito.
Trebuie să-ți spun ceva.
E în regulă, știu despre ea. Știu de Claire.
- Știi? - Da.
Trebuie să-ți explic, dar e...
Iubito, ascultă. Am crezut că-i ceea ce-mi doresc eu, dar nu-i așa.
Eu doar...
Vreau să îndrept lucrurile. Între noi.
Orice ar fi.
Te văd. Vin chiar în spatele tău.
Tu ești?
O să trag pe dreapta.
Mulțumesc.
Te văd, iubito.
Vai, nu.
- Jim, mă iubești? Ai încredere în mine? - Bineînțeles.
Atunci întoarce chiar acum.
- Ce? Nu înțeleg. - Întoarce.
Jim.
Ești bine?
Jim!
Jim! Iubitule, ești bine?
Jim.
Mă auzi? Ești bine? Iubitule, mă poți auzi?
Scuze, am scăpat telefonul.
Te iubesc.
Hai să mergem acasă.
Bine. Stai așa.
S-a oprit.
Vai, nu.
Jim, ieși din mașină.
Iisuse.
Jim! Ieși...
Rahat.
Ieși din mașină.
Dumnezeule!
Jim, ieși din mașină!
Jim!
Iubitule!
Mami, ei sunt aici.
Iubito, trebuie să dorm.
- Camionul e aici. - Știu. Am auzit.
Se vindecă cu delicatețe.
De ce nu mergeți jos? Vin și eu într-o secundă, bine?
- Bine. - Bine.
Credința înseamnă a crede în ceva ce-i dincolo de tine,
e ca speranța sau dragostea.
Niciodată nu-i prea târziu să realizezi ce-i important în viața ta,
și să lupți pentru asta.
Nu mai știu pentru ce să lupt.
Fiecare zi în care trăim poate fi un miracol.